![Dying Light Bad Blood – Predogled | Človeštvo je dobilo novega sovražnika | Dying Light Bad Blood – Predogled | Človeštvo je dobilo novega sovražnika |](https://hop.si/wp-content/uploads/2018/09/fb_img-1-768x377.jpg)
Le na kaj pomisli človek, ko sliši za igro z živimi mrtveci ter battle royale načinom igranja ter parkour mehaniko gibanja? Je na obzorju morda nova doba battle royale iger, kjer je treba upoštevati še element okolice in ne zgolj krvižejne soborce? Mislim, da je za odgovor še prerano, saj govorimo o igri v zgodnjem dostopu, lahko pa vam podam mnenje, ki sem si ga ustvaril med igranjem.
DIVJE MAHANJE SE NE OBRESTUJE
Že po prvi igri sem bil po pravici povedano malce razočaran. Pričakoval sem večjo dinamiko pri bojevniškem sistemu, saj je trenutno porazno lesen. Pravih besed niti ne najdem, da bi opisal, kaj me moti, a se bom potrudil po najboljših močeh. Nekako si omejen glede gibanja med samim napadom oziroma animacijo napada. Z nožki še nekako gre, če pa imaš v rokah kaj konkretnejšega, naj bo to kosa ali celo večja macola, te med mahanjem suka gor in dol, levo in desno, kar negativno vpliva na tvojo ozaveščenost o sovragovi poziciji … Žal se nasprotnik premika in skače naokoli kot zajec in ne stoji pri miru, ko zamahneš, pa si za nekaj trenutkov ranljiv. Če se sovragu uspe izmakniti teži macole, to priliko izrabi za protinapad, ki ga na nikakršen način ne moreš odvrnit. Rezultat? Krvava betica, če imaš srečo, s ščepcem smole pa odprta krsta.
Razvojna ekipa: Techland
Založnik: Techland Publishing
Platforme: PC
Datum izida: 13. 9. 2018
Cena: 19.99 €
Zvrst: Brutal Royale
Video opis
ZOMBIJI IN IGRALCI IN STREHE, OJOJ
Da ne bomo samo o negativnem, lahko za začetek obrazložim, kaj igra sploh od nas zahteva. Postavljeni smo v neko dokaj revno mestece, vsaj glede na stavbe, ki nas obdajajo. Nekatere hiše imajo pločevinaste strehe, kar je skrajno neugodno za plazenje nekomu za hrbet. Sobe po stavbah so bolj kot ne kopija ena druge … Očibučno je, da sta vse skupaj verjetno delala isti mizar ter isti zidar.
Mapa ima solidno kvadraturo in za vratolomne akrobacije je več kot dovolj prostora, dodatno globino sami igri doda še vertikalnost, saj se igra na večih nivojih. Na sami mapi se spopade 12 borcev, bojujočih se za prostor na helikopterju, saj je kot v kakem cenenem bollywoodskem filmu prost zgolj en sedež. V primerjavi z ostalimi battle Rroyale naslovi se to morda sliši malo, a ko si zaposlen s klanjem zombija in ti nekdo od zadaj z mačeto v rokah skoči za vrat, boš preklel človeka, odgovornega za združitev Dying Light z BR-načinom igranja.
KAKŠNA JE NAŠA NALOGA?
Nekje sem omenil, da nas pride pobrat helikopter in da ima prost zgolj en sedež. Seveda, kot da golo preživetje med krvižejnimi borci ter možganolačnimi stvori ni dovolj, je treba opraviti dodatno delo za zagotovitev tega sedeža. Na mapi so posejane skupine zombijev različnih težavnosti, te pa varujejo nekakšno zdrizasto spužvo z vzorci, ki jih moramo zbirati za točke. Skupinice so razdeljene v lahke, srednje in težke, glede na težavnost klanja stvorov, prav tako dobimo tudi različno količino vzorca glede na skupino. Ko prvi igralec zbere zahtevano količino vzorcev, se avtomatsko najavi leteči taksi. Istočasno je ta igralec javno označen na mapi in nekako prisiljen, da se podviza do mesta pristanka, še preden ga kdo dohiti. Tu se začne resnična zabava, saj je največji užitek gledati, kako se ljudje zapodijo za nosilcem izstopne karte … Namesto da bi se odpravili do helikopterja in jih pričakali tam.
SEKALICE IN POKALICE, KAJ JE BOLJE?
Pri orožjih imamo precej izbire. Daleč najbolj pogosta so seveda rezila ter kake macole, ni pa redkost najti lok ali celo strelno orožje. Orožja lahko dodatno izboljšamo z nadgradnjami, večinoma je to priporočljivo zaradi povečane škode sovragu. Strelno orožje ni ravno pogosto v uporabi, je pa zelo dobro, če zgodaj najdemo lok ter morda kak dodaten sveženj puščic. V kombinaciji z nadgradnjo za krvavenje (Bleed Upgrade) postane ubijanje sovražnikov dokaj lahka naloga in naše možnosti preživetja se drastično zvišajo. Kar me je motilo pri uporabi strelnega orožja, je tudi merjenje, saj se izvaja s klikom na gumb. Tako preklapljamo med merjenjem z merkom ali brez. Morda sem navajen iz Tarkova, a pri igrah mi najbolj odgovarja press&hold aim oziroma merjenje s tiščanjem gumba.
4 M V GLOBINO? MALA MALICA
Skakanje s strehe na streho ali s police na polico je impresivno. Originalne Dying Light žal nisem nikoli preigral, morda pa si v prihodnosti vzamem čas … dvomim. Še najbolj me morda spominja na Mirrors Edge izpred nekaj let, le da barve malce manj bodejo v oči. Je pa zadevščina zelo arkadna, saj skok iz četrtega nadstropja pri nas doma pomeni smrt ali vsaj daljši dopust na intenzivni, ne pa le malce poskoka in nato šprint dalje po ulici. Je pa igra posledično ves čas nabito polna akcije, hudih pretepov in razčesnjenih lobanj. Sem omenil, da krvi in filejev zombijev ne manjka?
HARDCORE ROYALE, KI PA TO NI?
Veliko so ljudje govorili, kako je to nekakšna nova stopnja težavnosti v battle royale igrah. Kako je brutalno vse skupaj? Res je brutalno. Je, a se tudi kaže neko popuščanje razvijalcev ter priganjanje k akciji. Na mini karti v kotičku zaslona imamo celo indikator bližine igralcev. Z rdečo barvo nam kaže smer najbližjega igralca, izrisan krogec pa pomeni neposredno bližino soigralca. Za moje pojme je to skrajno neprimerno.
Tudi bojevanje z bojda najtežjimi stvori kaj kmalu postane enostavno, saj že po nekaj igrah najdeš sistem in ponekod celo hrošče, ki jih pridno izrabiš za hitro nabiranje vzorčkov. Pravzaprav med bojevanjem s šefi edino pravo grožnjo predstavljajo drugi ljudje na mapi, saj lahko izkoristijo trenutek tvoje nepozornosti, ko se posvečaš šefu in ti odrobijo glavo z enim hitrim zamahom katane.
KAKŠNO JE MOJE MNENJE OB ZAKLJUČKU?
Definitivno bo igra vredna vsaj nekaj uric igranja, če ne drugega, da vidite, ali vam odgovarja ali ne. Tudi vse, kar sem napisal zgoraj, se lahko spremeni, trenutno je v zgodnjem dostopu, kar pomeni ogromno sprememb in prilagoditev v bližnji prihodnosti.
Ob izidu celotne igre bo zadevščina zastonjska za igranje, kdor si je kupil dostop do bete, bo imel zgolj neke grafično privlačnejše bonbončke. Verjetno bo podpirala tudi Steam Marketplace, kjer bomo lahko prodajali dizajnerske kose oblačil ali orožja. V igri je že prisoten LootBox sistem. Za vsakih nekaj novih levelov dobimo darilce, tri predmete, med katerimi izki ga odpremo in v njem so trije predmeti, izmed katerih si lahko izberemo enega.
Kot sem rekel, vredno igranja za preganjanje dolgčasa ali za občutek nostalgičnosti po času ko so bili zombiji na vrhuncu popularnosti.
Zaključek
Na kratko? Akcija, klanje ter vratolomne akrobacije na strehah hiš so glavno vodilo opisane igre. Zaenkrat se najdejo tudi hrošči, a glede na zgodnji dostop bo izkorenitev teh verjetno sledila prej kot smrt prvega igralca v igri. Mater, HoTShot96, si nesposoben.
Pozitivno:
+ Grafična podoba je živahna
+ Sekanje zombijev je zabavno kot pri originalu
+ Eden najboljših parkour sistemov
+ Zastonjska ob izidu
Negativno:
– Občasni hrošči
– Arkadni občutek
– Lesenost pri bojevanju